"Sannheten står å finne, ikke i én, men i flere drømmer."
Hun kalles månenes herskerinne. Ingen kan gi massasje som hun.
Hodemassasje som får deg til å sove som et barn.
Benmassasje som får deg til å hoppe omkring som en geit.
Som poeten sa: "Den som kan massere, er mer verdt enn vise menn."
-400 dinarer. -500.
-Hørte du? Han byr 600.
-Vil du ha ham som herre? -Nei, han ser ut som en ape.
Jeg byr 800.
Du har bare ett øye. Allah må ha straffet deg for noe.
Hvordan våger du å fornærme meg!
Jeg kan ikke gjøre noe. Eieren ga henne tillatelse til å velge kjøpere.
-1000 dinarer! -Så sjenerøst. Velg ham, Zumurrud.
Jeg vet ikke...
Stakkars den som må sove ved din side.
Du har en slapp veke som ingen fyrstikk kan sette fyr på.
Hvordan våger du selge en slavinne som håner og latterliggjør oss...
-...med respektløse ytringer! -Jeg ber deg om tilgivelse.
-Den unge mannen der får kjøpe meg. -Jeg?
Han er ikke tørr bak ørene.
Det er ham jeg vil ha som herre. Han er vakker og uskyldig.
Så du har bestemt deg? - Betal og ta med deg henne.
Bli med meg.
Hun er din.
Ta hånden min, så går vi herfra, herre.
Ta pengene. Gi 1000 dinarer til slavehandleren, og lei så et hus.
Nei, ikke der.
Du må vise meg hvordan man gjør det.
Slutt å spille, og kom hit, Barssum!
Nå med en gang!
Våkn opp, Nureddin. Kom og se.
Har du lagd den?
-Har du arbeidet med den i hele natt? -Ikke hele natten...
Ta den med deg til markedet. Du kan sikkert selge den for 200 dinarer.
Men du må ikke selge den til en mann med blå øyne.
Hva han enn byr. Forstår du?
Jeg frykter at noe kommer til å skille oss. Det tynger mitt hjerte.
Ikke vær redd.
Se her, sir. Er den ikke vakker?
-Den er lagd av en virkelig kunstner. -Min slavinne har brodert den.
-La meg få kjøpe henne. Du ber meg selge min sjel.
-Gir du meg 200 dinarer for den? -Jeg gir deg 1000.
Jeg kan ikke selge den til noen med hans øyenfarge.
Det er mer enn det den er verdt.
Gi meg 1000, men hold deg unna meg.
-Hvorfor følger du etter meg? -Jeg er sulten.
-Jeg har ingenting. Gå med Gud. -Gud vil at skal hjelpe hverandre.
Du leser!
-Hva leser du? -En fortelling. Hør her.
Jeg så henne med egne øyne Det smertet meg å måtte gå
Er det sant at poeter kan dikte om ting de selv ikke har opplevd?
Komponer et dikt som begynner slik: "Jeg så henne med egne øyne"
"Det smertet meg å måtte gå" Forsøk du, Sume.
Jeg så henne med egne øyne Det smertet meg å måtte gå
Ti under himmelen den blå hun strålte så
Mitt hjerte kunne briste men jeg skjulte min attrå
Jeg ville ha henne her og nu men forrige gang rant meg i hu
Jeg sa til to ungdommer at jeg elsket dem. De ba om penger.
"Jeg er meget rundhåndet", svarte jeg.
"Da går vi med på Deres forslag."
Hvem er de guttene der?
Får jeg lese et par dikt for dere, gutter?
Jeg var nesten like ung som dere da jeg skrev dem.
"Som gammel skal jeg ennå ha attrå"
"Jeg skal søke stunder av nytelse og jeg skal alltid elske unge menn"
"Våre sjeler forblir rene enda vi uavbrutt drømmer om synd"
-Nå vil jeg foreslå noe. -Fortell.
Dere får alt dere ønsker om dere blir med meg - vin, servert av munkene.
Lammekjøtt og delikate fugler...
Mat, drikke og underholdning. Dere kan behage hverandre...
Og vil dere glede en gammel mann, vil det behage meg. Kom så.
Den største lykke er å omgås vakre gutter.
Den ene synger for ham, og når han ønsker å bli kysset av den andre...
...tilbyr denne sin munn å kysse.
Kan du dikte om oss?
Jeg gir mitt liv for et eneste kyss på ditt kinn så fint og mykt
Jeg takker Allah for at jeg får trykke et kyss på et kinn uten hår
Og får min sjel nå forbli i denne fredens by
Rives jeg mellom den vakre minareten i Bagdad...
...og de to maskenes land.
-Hva heter du? -Buranne. Jeg bor overfor åsen der.
-Har du en kone? -Jeg har ikke tenkt å gifte meg.
-Har en kvinne såret deg? -Jeg har lest at de er onde.
Jeg har lest at himmeriket er å finne på deres bryst.
Det er best du leser flere bøker.
Deres natur er å bedra mannen.
De maler øynene og farger håret.
De får en til å svelge beske piller.
-Vil du bli med oss? -Ja, med glede.
-Hva heter du? -Gianna. Jeg er 15 år.
-Vil du bli mitt reisefølge? -Ja, med glede.
Jeg tror tiden er inne nå.
Du taper veddemålet, Zude. Piken er piss sammenlignet med gutten.
Hvorfor diskutere deres skjønnhet?
Vi har bedøvet dem slik at de våkner til to forskjellige tidspunkter.
De får avgjøre selv. Du og jeg kan ikke bli enige.
Jeg synes at hun er vakrere enn han.
-Du tar feil. Han er vakrere. -Nå skal vi la kjærligheten avgjøre.
Den som blir forelsket i den andre, er mindre vakker.
De vakre blir elsket av de mindre vakre.
Kjærligheten får gi oss svaret.
Hvis Allah vil, skjer det - ellers ikke.
De elsker hverandre på samme måte.
De er hverandres speilbilder. To lysende soler på samme himmel.
-Hvordan kom du inn? -Gjennom porten.
Husker du meg? Du var frekk mot meg, og nå skal du straffes for det.
Du kommer til å få din straff!
Mitt eget blod! Zumurrud.
Hvor er du, Zumurrud?
Hvorfor gråter du, vakre gutt?
-Hvorfor gråter du? -Jeg har mistet min slavinne.
En kristen med blå øyne, stjal henne. Uten henne dør jeg.
Jeg skal finne henne, om jeg så skal lete gjennom alle hus i hele byen.
Nureddin? Jeg har gode nyheter! Jeg har funnet din slavinne.
Hun ble ført til Rachideddins hus. Jeg har snakket med henne.
Hun møter deg om en time ved muren.
Plystre, så kommer hun. Etterpå kan dere reise bort sammen.
Jeg har hjulpet deg, så nå må jeg få min belønning.
Skjønn.
-Fortsetter du sånn, reiser den seg. -Da fortsetter jeg.
Elskede...
Nureddin! Ta tak i tauet, elskede.
Ta vesken, den er full av gull.
-Hvem er du? Hvor fører du meg? -Jeg fører deg dit jeg vil.
Nureddins hår er bløtt som silke. Du har hår som en gris. Slipp meg!
Gå!
Vi drepte soldaten der, så tie stille.
Jeg er Dijvan den grusomme. Vi er 40 tyver.
I kveld skal vi ta deg, den ene etter den andre.
Jeg har noe verdifullt til deg, far.
Vokt henne, jeg skal hente de andre.
Du har sikkert håret fullt av lus.
Vil du at jeg skal plukke dem bort for deg?
Elskede Zumurrud!
Sov...
Sov, lille gutt, sov.
En rytter fra ørkenen skal krones til byens konge.
-Hvem er du? -Jeg er soldat og heter Wadab.
Når kongen mangler tronarvinger, venter vi ved byporten.
Den første mannen som kommer, blir konge.
Vi takker Allah som har sendt oss en vakker yngling.
Drikk opp, og følg med inn i byen.
Før kroningen må du gifte deg - med min datter.
-Jeg vil ikke gifte meg. -Hvis ikke kastes du fra et tårn.
Allahs vilje er min.
Hvorfor sitter du bare der? Liker du ikke din brud?
Jeg er ulykkelig, Hiat.
Fullbyrdes ikke ekteskapet, blir du kastet fra et tårn.
Jeg har en hemmelighet å fortelle. Lov å ikke fortelle den til noen.
-Jeg lover. -Se.
Nå vet du min hemmelighet. Hvis du forråder meg, dør jeg.
Jeg heter Zumurrud. Jeg leter etter min herre Nureddin.
Jeg vil hjelpe deg med å finne ham.
Kanskje jeg kan finne ham hvis det kommer mange mennesker til byen.
-Du må ikke fortelle det til noen. -Jeg lover. Og alle skal komme hit.
-Du kan ikke ta andres mat sånn! -Alle får spise seg mette.
-Men ikke fra naboens fat. -Fatet er mitt.
Jeg håper du blir kvalt.
Jeg advarte ham. Blir han pisket, er det hans egen feil.
Hvorfor har du kommet hit, og hva heter du?
-Jeg heter Holly og er vever. -Jeg tror du lyver. Se meg i øynene.
Ja, du lyver! Er du ikke Barssum som kidnappet en slavepike?
Du har rett. Jeg er kidnapperen.
Jeg dømmer mannen med de blå øynene til døden.
Vet dere hvor jeg kan finne min slavinne Zumurrud?
-Har dere sett Zumurrud gå forbi? -Jeg heter Zumurrud.
Bli med oss.
-Vi vil ikke gjøre deg noe vondt. -Vi vil bare gi deg massasje.
Legg deg her.
-Elskede... -Slutt, du får den til å vokse.
Du forsøker å ta alt det gode. Jeg kan vel få en bit også?
Nei, jeg skal få den til å reise seg.
Og den som gir liv til den døde jorden, blir dens eier.
Min mor sa at viltet tilhører den som tar det.
Og jeg har tenkt å ta det!
Jeg har et bedre forslag. Mens dere tretter, nyter jeg alle hans frukter.
-Ikke spis den maten. -La meg være.
Risen er forbannet. Du blir korsfestet hvis du spiser av den.
Det blåser jeg i. Jeg spiser hva jeg vil.
-Han spiser fatet også. -Han er dødsmerket.
Man kan ikke gå imot Allahs vilje.
Har du sterke armer? Hvis du hjelper meg med å bære, får du god betaling.
Jeg vil ha epler fra Syria, fersken fra Amman,-
-sjasmin fra Aleppo, sitroner fra Egypt,-
-myrter, kamille, granatepler og muskat.
Fylte muskatkaker, konfekt,-
-sukker og parfyme for menn. Rav, moskus og voks til å smelte.
Nabuba! Budur! Kom ned, alt er klart.
Tashi Amalud, kong Salomos sønn, var så vakker...
...at alle som så ham ble som forhekset.
Og selv de mest uskyldige forsøkte ublygt å vinne hans kjærlighet.
Som skalden uttrykte det: "Jeg beruses av hans milde parfyme."
"Lik en tregren som vaier i vinden, er jeg beruset uten å ha drukket."
Tashi så en vakker svartkledd ung mann.
Men ynglingens skjønnhet hadde bleknet og han virket sørgmodig,-
-lik en som var skilt fra sine kjære.
-Hva var det? -Ikke noe viktig.
La meg få se.
Lovet være Allah som har gitt oss evnen til å se det vi ikke kjenner.
Hvorfor gråter du?
Omstendighetene som binder meg til det papiret, er meget underlige.
Fortell. Hvem er kunstneren?
Jeg var forlovet med min kusine Aziza.
Dagen før bryllupet gikk jeg for å ta et bad.
-For en deilig lukt. -Du lukter som en blomst, Aziz.
Aziza, min lille brud.
Jeg har glemt å invitere min beste venn Ali i bryllupet.
Jeg er snart tilbake.
Hva gjør du, Aziz? Aziza venter på deg!
Har du lommetørkleet under rumpa, kan du ikke tørke fjeset med det.
"Månen og solen fylles av undring når han trer frem."
Er dette et tidspunkt å komme på? Alle ventet på deg,-
-men du kom ikke, så de gikk. Bryllupet er blitt utsatt i ett år.
Hva hendte?
Jeg er forelsket i en vakker kvinne. Hun kastet sitt lommetørkle til meg.
-Siden så jeg henne ikke mer. -Sa hun ingenting?
Nei, men hun gjorde sånn.
Vet du hva det betyr?
Fingeren i munnen betyr at du er utvalgt til hennes sjels elskede.
To fingre som peker nedover betyr at du må vende tilbake om to dager.
To dager?
Aziz...? Du ser forferdelig ut.
Du sitter bare og gråter. Du har verken spist eller sovet.
Kle på deg. Gjør deg vakker. De to dagene har gått.
Kle på deg.
Måtte Allah skjenke deg lykke.
Hvorfor er du ikke hos din elskede? Fikk du ikke det du ville?
Jeg hånet deg ikke. Fortell hva som hendte.
-Jeg fikk ikke engang se henne! -Ikke vær lei deg.
Du kommer til å få det du ønsker. Jeg tror hun tester deg.
Vent utenfor hennes hus i morgen kveld igjen.
Spis noe. Gjør du ikke det, kan du dø.
-Jeg oppfører meg som en idiot! -Du kan ingenting for det.
Det er fullstendig normalt.
-Hva hendte? -Jeg skal fortelle hva hun gjorde.
-Jeg forstår ikke... -Du skal vente til solen er gått ned.
Gå inn i hagen, porten er åpen. Der inne er det et telt.
Etter en liten stund kommer hun. Hun lovte dyrt og hellig å komme.
Hvil deg litt først! Og du må spise.
-Fortell. -Jeg gjorde som du sa...
...men jeg kom til å døse av. Da jeg våknet, fant jeg disse tingene.
Mynten er det høyre øyet. Man sverger ved sitt høyre øye.
Dolken betyr at hun har sverget å drepe deg om du svikter henne igjen.
Du må vente til i kveld. Først må du sove og spise.
Legg deg.
Jeg håper jeg dør.
Våkn opp, Aziz. Spis litt.
-Jeg har ingen appetitt. -Du må spise.
Ikke fall i søvn denne gangen, for da dreper hun deg.
Du ser mye bedre ut.
Nå skal jeg gi deg et lite råd.
Når du forlater henne, les disse linjene:
Ettersom hun er min sol skal min kjærlighet bli hennes måne
Nei, jeg må ikke røre noe!
Min elskede, du har ventet på meg i hele natt.
-Sa du frem diktet for henne? -Det glemte jeg.
Jeg kom ut av det da hun ga meg dette vakre pergamentet.
-Kan jeg få det? -Selvfølgelig.
Ikke glem å si frem diktet før du forlater henne i morgen.
Det skal jeg huske. Jeg er så trett...
-Vi ses i kveld. -Litt poesi, min elskede.
Hun er min sol, min kjærlighet hennes måne
Hun som elsker, må gi opp sin kjærlighet for all fremtid
-Hvor er Aziza? -På terassen. Hun gråter.
Du har ikke skjenket hennes lidelse en tanke.
-Sa du frem diktet? -Ja.
"Hun som elsker, må gi opp sin kjærlighet for all fremtid"
Hun har forsøkt, men i hennes hjerte hviler en umulig lidenskap
I morgen når du forlater henne, må du si frem de linjene.
Hun har forsøkt, men i hennes hjerte hviler en umulig lidenskap
Kan hun ikke gi opp sin kjærlighet, kan hun like gjerne dø
-Sa du frem mitt dikt? -Ja, og hun sa frem et annet for meg.
"Kan hun ikke gi opp sin kjærlighet, kan hun like gjerne dø"
Det er synd at vi nå må dø Farvel til den som hindret kjærlighet
Og nå...
"Det er synd at vi nå må dø Farvel til den som hindret kjærlighet"
Piken døde i morges. Jeg skulle ikke latt deg komme i nærheten av meg!
Piken er min kusine.
Visste hun at vi elsket hverandre?
Måtte Allah tilgi deg og vise den arme piken nåde.
Gå til henne.
-Hvor lenge skal de fortsette? -Til sent i kveld.
Du burde også be. Du har hennes død på din samvittighet.
Hva gjorde du mot henne?
-Hun sa ingenting til meg. -Jeg har ikke gjort noe.
Hun ba deg si noe til den andre kvinnen.
-"Utroskap er skjønnere enn troskap." -Det skal jeg si til henne.
Og hun ga noe til deg, men først vil jeg se deg lide.
-Jeg vil se deg sørge over henne. -Jeg må gå. Jeg sørger i stillhet.
Elskede!
Du hadde rett - hun er død. Vi begravet henne i morges.
Du fikk henne til å ta livet av seg.
Før hun døde hilste hun deg: "Utroskap er skjønnere enn troskap"
De ordene kan ha reddet ditt liv. Jeg overveide å skade deg.
Før vi elsker vil jeg at du ber for din kusines sjel.
Finn så en billedhugger som kan hugge en gravsten verdig en helgen.
Jeg skal gjøre det.
Gå.
Unge mann! Les for meg dette brevet som jeg har fått fra min sønn.
"Kjære far. Jeg klarer ikke å tjene penger her."
"Men det er Allahs vilje. Din sønn Ali."
La meg få by deg på litt vin.
-Hva foretrekker du, å leve eller dø? -Å leve!
Vil du leve, gifter vi oss.
-Da kan ikke gale Budure skade deg. -Hvem er det?
Du har ligget med henne i et års tid.
Aziza har vært din redning, men hvor finner du noen som henne?
Og du er selvfølgelig uskyldig! Alt er kvinnenes feil, ikke sant?
Jeg kan redde deg, men jeg vil ha noe til gjengjeld.
I mitt hus er det ingen mangel på mat.
Du trenger bare gjøre som hanen gjør.
Og hva gjør han?
Kom til meg.
Jeg er din slavinne. Gjør hva du vil med meg.
Det har gått ett år. Jeg har holdt mitt løfte.
Gå til din mor, men kom tilbake i kveld.
Budure! Du ventet meg...? Hvordan visste du at jeg skulle komme i dag?
Jeg har sittet her og ventet i et helt år.
Jeg er gift og har en sønn. Jeg kan bare bli en natt.
Så sjenerøst... Ettersom du er gift, er jeg ikke interessert.
Men jeg har tenkt å sørge for at ingen andre kan få deg.
Kom frem!
Hjelp!
Utroskap er skjønnere enn troskap!
Pikens ord har reddet deg igjen.
Men bare ditt liv, for jeg har sverget å straffe deg.
Hent pudder til såret.
Hva har du tenkt å gjøre med meg?
Skån meg, Budure!
Dra!
Hvor har du vært? Hva har du gjort hele denne tiden?
Aziza! Du var så god mot meg, og du elsket meg så høyt.
Aziza ville at du skulle få dette.
Nå kan jeg gi deg det.
"Bildet er laget av prinsesse Dunia."
"Jeg bebreider deg ikke for noe."
"Jeg takker Allah som lot meg dø før deg."
Jeg har sett prinsesse Dunia.
Jeg ble straks forelsket i henne. Men hva kan jeg gjøre?
Jeg er blitt som en pike.
Hva er i veien med deg?
Bli med meg til byen. Jeg er for- elsket uten engang å ha sett henne.
Når min far ser blodet, tror han at jeg er død.
Det er Dunias far. Han ser kanskje etter en svigersønn.
Kom, Tashi!
Velkommen til vårt marked. Jeg vil advare dere mot mannen der borte.
Han foretrekker bananer framfor fiken...
-Vær hilset. -Kjekke unge menn, men skitne...
Før dere gjør noe annet, må dere ta et bad.
Man pleier å ønske den som forestår badet et langt og lykkelig liv.
Og han får kjærtegne mange kropper.
Ta med deg begge to.
Jeg er ikke som vår prinsesse, som hater menn og nekter å gifte seg.
Hater hun...?
-Er du gartneren her? -Ja.
-Slipp oss inn. Jeg vil se. -Jeg skal åpne.
-Hvem eier hagen? -Kongens datter.
Hun som hater menn. Hvorfor gjør hun det?
Hun drømte at en due satte seg fast i et nett, men ble reddet av sin make.
Han fløy vekk og lot henne være igjen og dø. Hun mener alle menn er slik.
-Hvor mye får du i lønn? -Én dinar.
Jeg har lyst til å gjøre hagen fin.
-Gjøre hagen fin? -Ja. Her er 300 dinarer.
Du kan gjøre hva du vil her.
Hva har du tenkt å gjøre?
-Jeg trenger hjelp. -Vi kan arbeide hardt.
-Dere får tre dinarer om dagen. -Det kan jeg ikke gå med på.
Seks dinarer? Sju dinarer?
Nei, vi aksepterer bare hvis vi får én dinar om dagen.
-Er dere brødre? -Nei, bare trosbrødre.
-Hvorfor ble dere tiggere? -For å tjene Allah.
Hva fikk dere til å begynne å leve slik? Fortell?
Det kan kanskje føre meg litt nærmere Allah.
I så fall skal jeg fortelle min historie.
Takk for at du hjelper meg. Jeg skal gjengjelde det. Min far er konge.
Vi ble overfalt av banditter på vei til India.
Ikke si noe til noen. Våre to byer er bitre fiender.
Sett meg i arbeid så jeg kan gjøre skjell for meg.
Jeg kan skrive og føre regnskap. Jeg har kunnskaper i litteratur...
Det er ikke verdt noe her. Penger er alt folk forstår.
Du kan få hugge ved.
-Er du et menneske eller en djinn? -Et menneske.
Skjebnen har ført meg hit for at jeg skal glemme min sorg og min smerte.
-Hvem er du? -Jeg er datter av en konge.
En djinn kidnappet meg.
Hver tiende dag kommer han hit og elsker med meg.
Hvis jeg vil ham noe, trenger jeg bare røre ordene på tavlen der.
Elskede... Jeg vil befri deg fra djinnen!
Du får ikke råtne bort her inne. Jeg skal ta meg av djinnen.
Nei, han er her alt!
Flykt!
Vet dere hvem som eier disse skoene?
Vet du hvem som eier disse skoene?
Noen har funnet skoene dine!
Drep din elsker, så skåner jeg deg.
Hvis du dreper henne, lover jeg å la deg gå.
Jeg kan ikke drepe noen jeg aldri har sett.
Det er kjærlighet mellom dere.
Jeg er sikker på at dere har elsket med blikkene deres...
...men jeg er ikke sikker på om dere har bedratt meg.
-En straff skal du ha. -Nåde. La meg få gå, jeg ber deg.
Nei, ingen nåde.
I Allahs navn gjør jeg deg til det du burde vært da du ble skapt.
Sånn ja, ape...
Kom hit!
Kaptein.
Før vi når havnen, må du skrive ned det som har hendt i loggboken.
Hvor skal du?
"La skjebnen ha sin gang, og aksepter hva den enn har i beredskap til deg."
"Om du åpner maktens blekkhorn,"-
-"se til at ditt blekk er fordoms frihet og sjenerøsitet."
I sannhet vakre tanker.
Ingen her kan skrive slike sannheter.
Kle forfatteren i hedersdrakt og før ham hit.
-Se, Ebrisa. -Hvorfor lar du en fremmed se meg?
Er det sant som min datter sier, at du er et menneske?
-Tro meg, han er et menneske. -Da ber jeg deg, befri ham.
-Han skal utnevnes til vesir. -Jeg skal gjøre det du ber meg om.
Selv om jeg risikerer livet.
Stakkars ape. Din sjel er sterkere enn din natur.
Takk for at du har befridd min sjel.
Hun ofret sitt liv for min skyld, og ble brent til døde.
Jeg hadde kunnet knuse fjell med min sorg.
Hvorfor avstår du fra din stilling her?
Jeg har besluttet å avstå fra alt. Det er skjebnen som styrer våre liv.
Allahs fred over deg, fremmede.
-Jeg vil betro deg et oppdrag. -Si hva jeg skal gjøre.
I en åpenbaring har jeg sett deg komme til øya der ute.
Der finner du meg ved en kilde - død. Vask min kropp og svøp den.
Ta så min turban og kjortel. Gi dem til den som ber om å få dem.
Det skal jeg gjøre.
Gjem dere!
1, 2, 3, 4, 5...
Hold øynene lukket og hør på meg, min sønn.
Havet, Unan.
Gå til din far og be ham foreta en reise over havet.
Har ikke vi eiendommer på den andre siden av havet, far?
-Jo, hvordan det? -Jeg vil besøke de øyene.
Er du sikker på at du vil det?
Du som er redd for vann og leker gjemsel med tiåringer.
Lat er du også.
Jeg vil se verden.
Klatre opp i masten og se!
Om styrbord er havet dekket av fisk.
Om babord ser jeg en skygge - iblant hvit, iblant svart.
-Vi er fortapt! -Hva mener du?
Vi er i nærheten av Den svarte steinen, der en kopperrytter fins.
Så lenge rytteren er på fjellet, blir alle båter knust mot klippene.
Du finner en bue av kobber og en stålpil under dine føtter.
Skyt rytteren under kuppelen, og befri verden fra denne ulykke.
Gå ikke ut uansett grunn.
Når jeg kommer tilbake, åpner jeg døren. Farvel, min sønn.
Hvem er du? Hva vil du?
Har du ikke tenkt å drepe meg?
Jeg kommer ikke til å dø.
Ikke vær redd. Som kongesønn er det min hellige plikt å være din venn.
Det er blitt spådd at jeg skal bli myrdet i dag av en mann uten øyne.
Det ble sagt at mannen kommer fra havet.
Han har befridd verden ved å styrte en statue i havet. Et offer måtte til.
Jeg er offeret.
Stol på Allahs godhet. Jeg er glad for at skjebnen har ført meg hit.
Jeg har ikke tenkt å la noen skade deg.
Jeg er glad for at du er her som min gjest, selv om det er under jorden.
Det er et vakkert bad her inne. Kom.
"Lykkelig er badegutten når han rører ved Alis bryst og Malis rygg"
"Badet kan virke som et inferno, men er paradiset"
"Der finner du kropper vakrere enn solen"
Jeg kan også et dikt om badet.
"Lykke til dem som går i badet Glødende tårer har falt på dem"
Se der borte. Ser dere gutten på stranden? Det kan være Unan.
Det ser ut som min sønn Unan. Gå nærmere.
Det er min sønn. Jeg visste at jeg skulle få se ham igjen.
-Måtte Allah gi deg fred. -Er det du som gir meg en kjortel?
-Ja, det er jeg. -Gi den til meg.
-Hva gjør du? -Farvel.
Ikke gå, min sønn.
Se der inne i huset, Dunia.
Så vakkert... Hvem tror du har gjort det?
Så vakkert det er!
Det er den drømmen jeg hadde.
Ja, der er duen som satte seg fast i nettet.
Der er noe som ikke var med i din drøm. Maken som feigt fløy sin vei,-
-har blitt fanget av en høk.
Drømmer kan være dårlige læremestere.
Man drømmer sjelden en drøm til ende.
Sannheten er å finne i mange drømmer.
Kom hit, dummingen.
Se nøye etter, og fortell meg hva den kalles.
-Honningkake? -Nei.
-Fiken? -Nei.
-Nå vet jeg det - due! -Nei.
-Det er en velduftende eng. -Pris Allah for velduftende enger.
Nå er det min tur. Si meg hva den kalles.
-En velduftende eng? -Feil.
-Si hva den kalles. -En skrelt søtpotet.
Vi er ikke ferdige ennå, dummen. Se. Hva blir den kalt?
En skrelt søtpotet?
-Hva kalles den? -"Hotellet med den gode maten."
Jeg skjønner. Og hva kalles denne?
Se nøye etter.
-Nei. - Vet du det? -Jeg vet det!
Nei.
-Si hva den heter. -Selv en liten unge vet det.
Eselet som beiter på den velduftende engen, spiser søtpoteter-
-og tilbringer natten på "Hotellet med den gode maten."
Zumurrud!
Riv meg i stykker.
Jeg orker ikke lete lenger.
Min vakre slavinne er borte.
Drep meg. Gjør slutt på mine plager.
Er noe galt?
Jeg forstår ikke...
Hva vil du, løve?
Skal jeg bli med deg?
Jeg skal bli med deg.
Ikke ta fra det fatet!
-Alle som har spist risen, har dødd. -La ham spise.
Det er like godt at jeg dør. Da slipper jeg å tenke.
-Hva heter du? -Nureddin.
Før ham til mitt kammer.
Kongen behandler ham med aktelse. Kanskje han ikke dør.
-Han hadde vakre øyne. -Ikke så rart at kongen valgte ham.
Jeg hadde gjort det samme.
Masser mine ben, unge mann.
-Høyere opp. -Jeg gjør det ikke over knærne.
Gjør som jeg sier, ellers går det deg ille.
Du skal bli min elsker. Som belønning utnevner jeg deg kanskje til emir.
-Elsker? -Legg deg på sengen.
Ta gavene dine og la meg gå!
Legg deg på sengen, ellers får jeg hugget hodet av deg.
Snu deg over på magen.
Trekk ned buksene.
Skynd deg!
-Ikke skad meg. -Liker du poesi?
To myrtekvister på en ung gutts kinn
Månen og solen misunte kvistene
Men så forbauset de blir når den skjønne ungdomstiden er over
Jeg husker et annet dikt.
Jeg avslørte mitt begjær for en ung mann, og sa "Jeg vil bestige deg"
Han ble fornærmet, men sa ved synet av en dinar:
"Om min skjebne er å bli besteget av deg, lar jeg det skje"
Bare ett dikt til. Ikke snu deg rundt.
Min lyst var stor, og den vakre gutten sa: "Ta hva du vil ha"
-Den kommer ikke til å reise seg! -Nei, du må ta på meg.
Ta på meg.
Du er skapt som en kvinne der nede. Nå reiser den seg.
Kjenner du meg ikke igjen? Jeg er din slavinne!
Zumurrud! Elskede Zumurrud!
Jeg kan også et dikt.
For en natt! Begynnelsen var bitter, men så skjønn slutten er.